ЛОРИ СИНГЪР
МАЙКЪЛ ИЙСТЪН
и УИЛ ПАТЪН в ролята на д-р Франк Морган
Добре дошла в играта, Сидни Блум....
VR.5
СЕСТРИ
КОЛИЙН ФЛИН
УИЛИ ГАРСЪН
с участието на ДЕЙВИД МАККАЛЪМ в ролята на д-р Джоузеф Блум
Какво правиш?
Нищо особено. А ти?
Нищо.
От един час се качваш и слизаш по стълбите.
Ти си ме наблюдавал?
Не беше нужно. Сеизмографът ми каза.
Дънкан, сънуваш ли?
В гората броди мечка, бръмчи муха, рибите си плуват...
Пак сънувах...
През тунела ли мина влакът или прескочи шосето?
...баща си и сестра си.
Всеки път един и същи сън.
Не си виновна ти, Сид. Трябва да го знаеш.
Просто... ела да повисим тук заедно.
VR.5.
VR - какво?!
VR.1 е компютърният екран.
VR.2 е интерактивен информационен поток, като във видеоигрите.
VR.3 е летателният симулатор.
А VR.4 - киберпространството.
А пък във VR.5...
Мислех, че повече няма да го правиш. Мислех, че ти е омръзнало.
И аз си мислех така. Но... - Но?
Не мога без това.
Ау! Кого виждат очите ми? - Ами, минавах наблизо...
Да, няма начин да ти харесва да работиш за мен.
Не работя за вас. Работя за TelCal.
O, да, права си, бях забравил, че ти беше някакъв прост телефонен техник.
Как мислите, дали всеки път, когато влизам във VR,
не навлизам все по-надълбоко в подсъзнанието си?
Никой не знае.
Боя се, че това влияе на паметта ми.
Паметта ти е съвкупност от неврони, танцуващи в кортекса.
Когато ги бъзикаш, това може да бъде плашещо и съблазнително,
а може да доведе и до пристрастяване и вманиачаване.
Не и мен.
Разбира се, че не и теб. Невъзможно. Ти - никога.
Доктор Морган!
Какво ще стане?
От години играя тази игра. В тази технология бях изпреварил
всички... Е, почти всички.
Тогава се появи ти и направи гигантска крачка напред.
Мога да ти кажа със сигурност само едно нещо:
Никой не знае. Никой.
Следващият.
Нова ли сте?
Обичате старите филми, а?
Това е всичко.
Следващият.
Извинете...
Следващият!
Видях ви.
Не ми е приятно да го казвам, не е моя работа, но ви видях.
Какво сте видели?
Видях ви да взимате парите.
Какво?
Взехте една двайсетачка, а после една десетачка.
Могат да ви осъдят.
Не разбирам за какво говорите.
Как е възможно да сте видели подобно нещо?! Възмутително!
Ще извикам полиция!
Видях ви.
Значи харесваш старите филми, а?
КИНО
Ще ти покажа един филм, където от престъпления не се печели.
Само един малък урок.
Ало.
Какво ще желае госпожицата?
Бихте ли ми казали къде е дамската тоалетна?
През онази врата. - Благодаря.
Случайно да сте виждали една млада дама?
За мен ще бъде удоволствие да ви придружа.
Моля?
По пътя за дамската тоалетна.
Моля? - Просто хрумване.
Не мисля.
Извинете.
Знаех си, че ще ви намеря тук!
Съвършено! - Моля? Какво казахте?
Чувствах, че сте тук. О, знам. Вие не сте вие.
Знаете коя съм, нали?
Нали?
Сигурна ли сте, че сте добре?
Невероятно.
Стойте тук.
Ето те. - Трябва да ми помогнеш!
Търсех те.
Заяде.
Време беше.
Д-р Морган!
Не викай!
Ченгето е свой човек.
Значи ти се върна да ме предупредиш? Колко мило.
Не съвсем.
Престъплението не си заслужава...
Ей, вие! Виждам ви! Видях какво правите!
Не, не бях аз. Не бях аз, тя беше!
Кой е този? - Това е управителят.
Не. Вие не разбирате, сър. Не бях аз...
Наистина...Не бях... - Не си наред. Да бягаме!
Не трябваше да става така. - Момиче, следващия път ще ти се издължа.
Къде отиваме? - Далеч оттук! Не спирай!
Хайде, бягай!
Не мога да тичам с тези обувки.
Какво стана?
Лудница!
Д-р Морган?
Помислих, че не си си в къщи. - Не, тук съм, но бях... заета.
Прексъсвам ли нещо? Имам една работа за теб.
Мислех, че ще си развълнувана.
Е, ако не развълнувана, то поне заинтересувана.
Ако не те заинтересува, поне ще те раздразни.
На въпроса.
Да, разбира се. Как си? - Добре.
Какво правиш?
Подреждам си нещата... работя...
И още?
Нищо.
Защо ли ми е малко трудно да ти повярвам?
Не... има тук една история... - Разбирам...
Снощи се шляех във...
Ти... си се шляела?
Във VR.
И не ме издебна с едно малко позвъняване? А? Признай си.
О, не. Но бях вкарала друг човек, а вие просто се появихте.
Кой? Кой беше човекът?
И какво се случи? - Не знам.
Случи се не каквото очаквах. Не бях го програмирала.
Какви игрички си играеш?
Това си е моя работа!
Няма нищо, което да не е лично и интимно.
Всяко нещо от твоето подсъзнание може да бъде вкарано във VR,
Известно ти е, нали? Както и всяко друго.
Хора. Събития. Спомени. Травми. Патология.
Всякакъв багаж. Добро и лошо.
Виртуалната реалност не е като някакъв непроницаем контейнер.
Знаеш го, нали?
Ние сънуваме, когато спим, но и когато сме будни. Има два вида сънища.
Ти си свързала двата вида. Ето какво си направила.
Това е дарба. Ти си ги събрала в едно,
и затова си толкова важна и толкова опасна.
Ето защо трябва да те пазим
и ето защо не можеш да правиш каквото ти скимне,
свободна като вятър в полето, и да забъркваш в това когото си поискаш.
Лесно ви е да давате заповеди.
Но вие не можете дори да влезете там без мен.
Трябва да разбера какво означава всичко това.
За мен. За моя живот.
Аз само... Комитетът се тревожи за теб.
Аз също.
Съжалявам, че нахълтах така.
Очилата ми...
Иска ми се да можех да работя на открито.
По цял ден стоя затворена в някаква дупка.
И Ви плащат повече. Права ли съм?
Телефонните техници получават $78.56 на ден, стартова заплата, касиерите - $56.10.
На година това прави приблизително $20,740 срещу $14,809 и 60 цента.
Делят ни повече от пет хиляди.
Не знаех. - Питайте мен - аз знам.
А горното ме подсеща, че времето на всеки
струва пари.
Къде са ми очилата...
Ето ги. - Благодаря.
Вие?
Спомняте ли си? - Спомням си.
Абсолютно всичко?
Спомням си, че ме обвинихте в кражба.
Само това? - А малко ли е?
Заради спорта ли крадеш? - За какво намеквате?
Не се ли боиш, че ще те хванат?
Какво ли знаеш.
Ще те вкарат в затвора.
Една дума...
Ако кажеш само една дума...
ще направя необходимото, за да защитя себе си...
и да те унищожа.
Падна ли ми.
БАНКА
Малко престъпление - малко наказание.
Знаеш какво да правиш.
Слушай. Все още имаме избор... - Планирала съм всичко.
Не си длъжна да...
Шубето ли те хвана? - Не.
Просто остави двигателя включен, бъди готова за тръгване
и не бери грижа. Връщам се след три минути.
Джанин...
Сидни! Прави каквото ти казвам!
Откъде се взе това?
Ето ги и полицаите...
В банката...
Влез в банката...
Влез... в бан-ка-та!
Извинете за неудобството, полицай, но се загубих. Търся супермаркета.
Полицай!
Полицай?
Морган! Тя обира банката! - Не, тя питаше за пътя.
Не тя! Елате с мен!
Върнете се!
Не мога да ти позволя да го направиш! - Какво правиш тук?!
Ще те изведа оттук.
Твърде късно е. -Да убиеш някого ли искаш?
Парите ми трябват. - Какво? Да се махаме.
Всички на пода!
Момичетата!
Живо!
Хей! Ограбвам банката! Отвори сейфа! - Не!
Веднага! - Не.
Помисли за жена си.
Не обичам жена си.
Тогава ще трябва да... ще трябва...
Нищо няма да направите. Вие сте доста привлекателна.
Ако можехте... един вид... - Един вид...?
Ами... ако можехте само...
да ми покажете съвсем мъничко...
Да ви покажа...?
Мъничко.
Според мен е достатъчно.
Знаете ли, вие също сте много привлекателна.
Просто хрумване.
Оправи си червилото.
Свалете си панталоните. - Отворете сейфа.
Веднага.
Не мога да повярвам, че сме тук.
Шофираш добре. - Трябва да спрем дотук.
"Изглеждате доста привлекателна".
Престани.
Преставам. Щом стигнем Канзас. - Вече сме в Мисури.
Не, не е Мисури. Родена съм в Мисури.
И щях да знам, че сме в Мисури. По миризмата.
И така, къде искаш да отидем? - Не знам. А ти къде искаш да отидем?
Все едно.
Уайоминг.
В някой от онези каубойски щати. - Значи, извън закона?
Искам да се махна оттук и да не се връщам.
Никога не съм се чувствала толкова уплашена... или толкова жива.
Това е нашата мръсна тайна, сестричке.
Това е като секса. По-хубаво е от секса. - Ама че го каза.
Видя ли физиономията на онзи приятел, когато си свали панталоните?
Мъж в екипа - не би било зле.
Той? Не думай. Какъв мъж беше той?
Не и той. - Горкият човек.
Не започвай с тези смешни префърцунени теми.
Не забравяй, по-голяма съм от теб. И бях омъжена.
Била си омъжена?
Омъжих се, за да се отърва от лъчезарното детство.
Раните още не са зараснали. - Имала си семейство, все пак.
Стига по темата.
Сега сме престъпници.
Хора извън закона.
Има голяма разлика между престъпника и човека извън закона.
И каква е тя?
Човекът извън закона взима един пай. Отхапва си парченце
и изхвърля останалото. И е доволен.
Човекът извън закона може да извърши престъпление
и да не вземе нищо за себе си.
След това може да го подари.
Човек извън закона.
И така, приятелко извън закона, какво смяташ да правиш с всичките тези пачки?
Не са за мен.
Ах, значи си ги взела само заради тръпката?
Имам си причини.
Джанин...
Добре, време е да тръгваме. Нов ден, нова банка.
Не беше ли казала... - Стига!
Не можем да спрем точно сега. Имаме такъв успех!
Особено откакто сме заедно.
Да. Чакат ни каубойските щати...
...партньоре.
Наричай ме "сестро"... сестричке.
ПРОСРОЧЕНО
ПРЕВИШЕН КРЕДИТ
ОТКАЗ
Джанин?
Може би не си спомняте... - Помня те.
Искам да Ви кажа нещо, независимо какво ще си помислите.
Изглеждаш ми различна.
Мисля, че са по следите ти.
Само исках да те предупредя.
Моля те... не тук.
Сега не мога да говоря.
Не знам за какво говорите.
Извинете за закъснението, мисис Нюсъм. Това би трябвало да стигне?
Значи, до четвъртък.
Мама си дойде. Елате при мама. Кой не си е легнал?
Гледаме филм. - А какъв е този филм?
Виж какво намерих под седалката!
Това е Теодор, загубих го в трети клас.
Мой е, ти ми го открадна! - Не съм!
Лъжкиня такава! - Ти си лъжкиня!
Момичета! Моля ви...
Взимай го! И без друго само бебетата си играят с плюшени играчки!
Добре! Взимай си го! Мразя те!
Сидни, колко пъти съм ти казвал...
Пак ли ти?
Не можеш да спиш? Пак ли онзи сън?
Два от три? - По-скоро три от три.
А нощта е толкова хубава.
А някъде, в Лима, например, е един прекрасен ден.
Може би не са сънища. Може би са спомени.
Сънищата и спомените са сързани.
Някой някъде прави нещо и после не си спомня.
Ти си странен. - Само странен или много странен?
И двете.
Знаеш ли, Дънкан.... Ако имах семейство...
Ако имах брат...
Бих избрала теб.
Интересно. Но ти имаше семейство.
Помня ги. Баща ти беше изключителен човек.
Запаметяваше цели речници и говореше за мозъка така,
както други хора говорят за бейзбол.
И не можеше да завръзва връзките на обувките си.
Ти също не можеш. - Винаги съм му се възхищавал.
Майка ти беше истинска дама. А сестра ти...
Тя беше едно ходещо бедствие.
Нима?
Интелигентно бедствие.
Постоянно се карахте, забърквахте се една друга в някакви каши.
По това двете си приличахте. Но иначе бяхте съвсем различни.
Не си спомням.
Всъщност, понякога си спомням разни неща, но само откъслечно.
Защо трябваше да умрат?
Не се чувствай отговорна за това. Не трябва да изпитваш вина, Сид.
Благодари на съдбата, че си жива.
Няма да позволя да се случи за втори път.
Сидни?
Дойдох да ви кажа с какво се занимавам.
Чаках този момент.
Искате ли да работя за вас?
Доколкото си спомням, ти нямаш друг избор.
Ще ми платите ли?
Дошла си тук посред нощ, за да преговаряш за надницата си?
За някой друг.
За онзи, който взе във VR ли?
Имам нужда от помощта ви.
Сидни, Комитетът не е филантропска организация, създадена, за да ти помага
да решиш личните си проблеми, възникнали поради безотговорни дилетантски заигравки...
Исках да й дам един урок.
Мислех, че я мразя, но се оказа, че я харесвам.
Нещо повече.
Нещата излязоха от контрол. Трябва да сложа край на това.
Тя има нужда от пари и е започнала да краде.
Ще отиде в затвора и ще загуби децата си...
Още малко и ще заплача. - Отчасти съм отговорна.
Казах ти да не се намесваш.
Вие искате да ме използвате. - Да.
Аз също смятам да ви използвам.
Измислих!
Сидни и Джанин седят в колата. Сидни убеждава Джанин да не краде.
Джанин: И така... знаеш какво трябва да направиш.
Сега съм аз.
Сидни: Слушай. Все още имаш избор...
и не си длъжна да правиш това.
Джанин: Какво? Шубето ли те хвана?
Аз: Не. Съвсем не.
Нито ти, нито аз сме длъжни да се занимаваме с това.
Джанин: Какво?
Сидни: Трябва да върнем парите.
Намерих начин да ти помогна да печелиш повече,
така че ти и децата да сте добре.
Идеално.
Ще започнеш нов живот. - Джанин: Слава Богу.
"Слава Богу". Да!
Ало?
Здравей. Майка ти в къщи ли е? - Не, съжалявам. Мама не е тук.
Всичко хубаво.
Дочуване.
Ало?
Сега. Знаеш какво трябва да направиш.
Слушай. Имаш избор... - Вече решихме. Всичко съм планирала.
Не си длъжна да минаваш през това...
Не те е хванало шубето, нали? - Не. Съвсем не.
Тогава просто остави двигателя включен, бъди готова за тръгване
и остави другото на мен. Ще се върна след три часа.
След три МИНУТИ.
Сидни. Сидни! Най-доброто предстои.
Това не съм го писала.
Дънкан?
Да! Добре, хайде, Морган!
...добре, прекрасно, носиш си палката...
...кажи каквото трябва и тя ще върне парите.
Извинете за безпокойството, полицай, но търся супермаркета.
Полицай Морган! - С какво мога да Ви помогна?
Сидни!
До всички постове: код 2-1-1.
Джанин!
Какво ще обичате? - Аз...
...ограбвам магазина ви!
Джанин!
Добре ли си? - А ти как смяташ?
Къде е пистолетът ти? - Не знам. А твоят?
Да се махаме оттук. - Не го прави повече!
С теб съм, партньоре. Мисури е за предпочитане.
Как е гримът ми? - Изглеждаш по-добре от всякога!
Къде отиваме, сестричке?
Джанин!
Джанин! Добре ли си?
Да.
Хвани се за мен. Ще ти помогна.
Какво стана?
Какво правеше?
Трябва да съм станала от бюрото си и...
Един момент! Спомни ли си?
Реших да върна парите.
Повишиха ме. - Наистина ли?
Мисля, че го дължа на теб.
Благодаря...
...сестричке.